Боян Бойчев
Разговор

chitanka.info

Обречен.

Всичко е агония.

Колко надежди пропиляни,

Колко думи, колко мисли,

Колко чувства!

Няма вече мечти, —

Прошепна вятърът —

Те със мен са отлетели.

Накъде?

Където да ги стигнеш

Няма да можеш, няма да можеш.

Но те са вечни!

Изтекоха, —

Каза дъждът пороен —

Изтекоха в реките ежедневни.

Колко надежди пропилени!

Няма надежди —

Усмихна се слънцето —

Не се надявай!

Птиците ги няма,

Няма кой да кацне на рамото.

Воюващи чувства,

Забравени думи, затихващи мисли,

Надежди неразбрани.

Самоирония.

Вечност.

есента на 2007 г.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.